36i 



Uti ventrieuh laterales cerebri var ej myc- 

 kel serum , men så mycket mera utgjutet uti 

 ventriculus tertius och qvartus, äfvensom invid 

 foramen raagnum ossis occipitis. Hjernan var 

 l)löt, och de smärre ådrorna uti dess massa 

 voro uppdrifna och stinna utaf blod. 



Vertebrerna voro så mjuka, att de med 

 lätthet kunde genomskäras ined broskknifven 

 hela canalis vertebralis utåt. Mycket blodvat- 

 ten var utgjutet i rachis, och äiven funnos der- 

 städes smärre blodlefrar af mörkröd färg. Hår- 

 ådrorna på dura mäter voro uppdrifna, och 

 likasom injicerade af blod. Då denna hinna 

 öppnades, fanns äfven blodvatten imellan den- 

 samma och ryggmergen, på h vilken sednare de 

 små ådrorna syntes fulla af blod, likasom uti 

 hjernan, Ryggmergen var blöt. Vatten-utgjut- 

 ningen sträckte sig ända ned uti ossis sacri ca- 

 vitet. Intet tecken till Engelska sjukan fanns 

 uti ledgångarna eller eljest, undantagande, att 

 hufvudet var något större i förhållande till den 

 Öfriga kroppen. 



Uti hjertsäcken var ungefär tvenne matske- 

 dar, vatten. Hjertat var stort med starka mu- 

 skelfibrer. Uti högra h jer tkamm aren fanns ett 

 stort lymfatiskt concrement. Den ena lungan 

 var frisk, men den andra mycket inflammerad 

 och starkt hopväxt med pleura costarum. 



Så väl hydrops pericardii, som lungans in- 

 flammation voro tydliga orsaker till barnets 

 svårighet att andas, som endast kunde ske med 

 ena lungan. 



Lefvern var stor, helt och hållit rödblå 

 och uppfylld med blod, mÖr och lös vid ge- 

 nomskärning; mjelten liten och uti friskt tillstånd, 

 Benes och renes succenturiati voro utan fel. 



