363 



de nerver, som gå till dem ifrån ryggmergen. 

 När barnet lades framstupa, syntes böjningen 

 ganska litet eller nästan intet. 



Magen var stor, uppöst och hård; musculi 

 recti abdominis kändes mycket spända, när 

 barnet lades på ryggen. Då det satt, var ned- 

 ra segmentet af magen isynnerhet utvidgadt, 

 h vilket mest syntes, när det lade fötterna kors- 

 vis under sig. Nafveln något utstående, och 

 scrotum var litet, ej slappt eller med hängande 

 skinn. Armar och ben voro mera bulliga än 

 magra, och barnet hade i allmänhet ett ganska 

 godt hull öfver hela kroppen. Det kunde röra 

 heg^Q extremiteterna uti vanliga directioner jned 

 lätthet, och gjorde det ofta, Alla ledgångarna 

 voro uti ett friskt tillstånd, och benen voro 

 alldeles raka, men fötterna voro med planta 

 pedis något böjda inåt, 



Barnet hade ingen styrka uti lår och hen 

 att stå, och bjöd ej till att föra dem fram och 

 åter för att gå. Benen drogos merendels i kors 

 med hälarna mot clunes, då barnet sattes, ehu- 

 ru det kunde räta ut dem efter behag, och när 

 det lades uti en rak ställning, tycktes de ovil- 

 korligen utaf sig sjelfva rätas ut. Barnet visade 

 intet tecken till plågor , när någon annan räta- 

 de ut benen eller förde dem uti andra dire- 

 ctioner. Armar och händer voro mera under- 

 kastade viljan. När det tagit mat uti handen, 

 så fördes den genast till munnen. På nates, 

 låren och benen visade sig här och der något 

 utslag. 



Andedrägten var mycket tung och fläm- 

 tande. Oftast höll barnet sin mun öppen och 

 andades då lättare, än genom näsan, h vilket 

 skedde med flåsande och med synbar svårighet, 



