369 



liar sjukdomen längre framskridit, kunna de 

 med säkerhet kännas igen, men de kunna 

 då ganska sällan botas, och som de lätt för- 

 växlas med sjukdomar, h vilkas symptomer med 

 deras äro snarlika, är deras diagnos af så mjc- 

 ket mera vigt, och för att siikert bestämmas, i 

 behof af iakttagelser , som genom pathologiska 

 anatomien upplysas. 



Dessa sjukdomar förefalla kanske mera säl- 

 lan, emedan de oftare misskännas. De förblan- 

 das med sjukdomar, h vilkas symptomer, deras 

 till någon del likna, och man åtnöjer sig, att 

 gifva dem ett namn af en mera känd sjukdom. 

 Deras aflägsna och bestämda orsaker blifva icke 

 undersökta och obekanta. Sä gjorde man icke så 

 länge sedan med Hydrops Ventriculorum cere- 

 bri, och ansåg den för en ny sjukdora, emedan 

 livarken dess aflägsna eller närmaste orsaker 

 voro kändcj ehuru den otvifvelaktigt varit sam- 

 tidig med hjertsprång, febris intermittens sopo- 

 rosa m. fl., man kallade den maskplågor, slag 

 af dentition o. s. v. 



Myelitis angriper gemenligen starka, friska 

 och feta barn af hegge könen, uti det andra 

 och tredje året, sällan uti det första. De för- 

 sta symptomerna tiJl sjukdomen hafva ännu ic- 

 ke tillräckligt blifvit observerade; de öfverses 

 lätt, emedan de äro ganska obestämda; sjukdo- 

 men antar en chronisk gång, hvars början är 

 svår att iakttaga, då den uti sin uppkomst icke 

 tyckes mycket besvära den sjuka. Intet sjuk- 

 ligt anmärkes förr, än svagheten uti nedra ex- 

 tremiteterna väcker uppmärksamhet hos föräl- 

 drarna, som vänta, att barnet borde kunna 

 stå på fötterna, emedan det hunnit till den 



K. y. A. Handl. lÖM. II. St. ^4 



