r 



373 



gjutningen ymnigare, och hestår af ett ämne, 

 som stundom är seröst, mera tunt och ljust till 

 färgen, och stundom mera tjockt och lymfa- 

 tiskt (Hjdrorrachis serosa Ijmphatica). 



På somliga harn har hufvudet varit något 

 stort, och fontanellerna öppna. Cranii hen haf- 

 va varit mycket tjocka, starkt mfiltrerade af 

 hlod, men en annan gång tunna. Ryggradens 

 hen hafva någon gäng varit alldeles förhenade, 

 en annan gång så litet, att de lätt kunnat ge- 

 nomskäras med hroskknifven. Extremiteternas 

 hen hafva ändock alltid haft tillräckligt henäm- 

 ne. Uti pericardium har ofta vatten varit ut- 

 gjutet; Hydrocephalus internus har flera gångor 

 funnits jemte Hydroriachis, äfvensom ådrorna 

 uti hjernan ofta hafva varit mycket hlodstinna 

 och uppdrifna. Viscera abdominalia hafv^a nä- 

 stan alltid visat ett normalt förhållande. 



Det torde hlifva svårt, att uppgifva, huru 

 det hufvudsakliga onda begynt; att bestämma 

 dess orsaker; och att upptäcka hvarest det egent- 

 ligen har sitt primitiva säte. Man torde få sö- 

 ka det uti det allmänna anlaget för congestioner 

 och inflammationer hos barn framför hos äldre 

 personer. Hjernans, ryggmergens och nervernas 

 massa är hos barn , i förhållande till den Öfriga 

 kroppen, vida större än hos fullväxte; deras sub- 

 stans är mjukare, lösare och af mindre specifik 

 tyngd. Nerverna äro känsligare, rörligare, deras 

 hinnor rödare ra. m. Hjernan och ryggmergen 

 tillväxa mycket hastigt, igenom ett ymnigt til- 

 lopp af vätskor, och ett anlag till congestioner, 

 inflammation och utgjutningar uppkomma deri- 

 genom uti dem framför uti andra kroppsdelar. 



Det är äfven möjligt^ att ett yttre våld, 

 såsom ett fall, eller en svår stöt på ryggen. 



