4q6 



ren, förvandlades till fint pulver och digerera- 

 des med salpetersyra till full sönderdelning, 

 hvarefter litet saltsyra tillsattes, som upplöste 

 en stor del af det i salpetersyan olösliga halm- 

 gula ämnet. Den silade lösningen öfvermättades 

 med kolsyrad ammoniak i stort öfverskott; en del 

 af fällningen upplöstes väl åter af ammoniaken, 

 men det masta blef olöst och förhållandet var 

 detsamma då massan uppvärmdes. Ammoniakali- 

 ska vätskan och fällningen åtskiljdes och pröf- 

 vades hvar fÖr sig, förmedelst några omvägar, som 

 jag här icke anser nödigt att anföra, h varvid 

 jag till min förundran ingenkände närvaron af 

 följande särskilta ämnen. Ammoniaken hade 

 nemligen upptagit uran-oxid, koppar-oxid, en 

 ej obetydlig portion kobolt-oxid och litet zink- 

 oxid , och fällningen innehöll, utom alla des- 

 sa ämnen, äfven arsenik i stor mängd jem- 

 te jern-oxid och bly-oxid. Då nu härtill lägges 

 kiseljord och svafvel, jom icke upptogos af sy- 

 rorne, så finner man att detta pechblende in- 

 nehöll en blandning af icke mindre än nio oli- 

 ka ämnen. Att befria uran-oxiden ifrån ett så 

 betydligt antal andra kroppar, har föranledt 

 många fruktlösa fÖrsÖk ; sluteligen har jag dock 

 lyckats att utfinna följande method, h varige- 

 nom, så vidt jag kan inse, uranium vinnes i 

 form af oxidul fullkomligt ren : 



Fint pulveriseradt pechblende löses vid 

 lindrig värma i en blandning af salpetersyra 

 och saltsyra. När massans decomposition är 

 fullbordad och det mesta af syran afrökt, till- 

 sättes åter litet saltsyra hvarefter lösningen ut- 

 spädes med mycket vatten, då endast svafvel, 

 kiseljord och litet bergart blifva olöste. Seder- 

 mera ledes genom lösningen en ström af svafvel- 



