4i9 



basis än den sednare. Måhiinda är det möjligt, 

 att uranoxiden, såsom en svag syra, kunnat li- 

 da någon modification i sin mättnings-capacitet, 

 i den man saltsyrade baryten tillsattes i en 

 större eller mindre portion, relatilt till den salt- 

 syrade Uranoxiden. 



Analys af Svafveisjradt Uranoxid-Kall. 



Detta dubbelsalt, såsom mindre lättlöst i 

 vatten än det saltsyrade uranoxid-kalit, an- 

 skjuter också lättare och kan genom omkry- 

 stallisering tullkomligare renas från ett öfverskott 

 af kalisalt. Jag ansåg derfÖre detta salt tjen- 

 ligare för en analys än det saltsyrade. 



Svafvelsyradt uranoxid-kali anskjuter, vid 

 afdunstning, ur en lösning af svafvelsyrad uran- 

 oxid, till h vilken man satt litet svafvelsyradt 

 kali. Det bildar en oredig krystallinisk saltmas- 

 sa af en utmärkt skön citrongul färg. Upphel- 

 tadt, ger det i början vatten, och vid brunvär- 

 ma smälter det och blir flytande. Det fullt 

 smälta saltet är grÖngult och således troligen 

 partielt sÖnderdeladt, ehuru det ger en fullt 

 citrongul lösning i vatten , men om saltet endast 

 upphettas till börjande smältning bibehåller 

 det sin gula färg fullkomligt. 



En lösning innehållande 2.172 gr. omkry- 

 stalliseradt och vattenfritt sfafvelsyradt uran- 

 oxid-kali, fälldes med saltsyrad baryt. Svaf- 

 velsyrade baryten, afskiljd, tvättad och glödgad, 

 vägde i.8r4 g'', svarande mot 0.628 svafvelsyra. 



Den silade vätskan mättades räed caustik 

 ammoniak , som fränskiljde barythaltig uranoxid, 

 h vilken tops på fdtrum och tvättades. Återstå- 

 ende liquidum försattes med svafvelsyra i till- 



