Undersökning af den kropp som Jäs då kolsy* 

 rad nianganoxidul i täppt kärl samman- 

 smältes med siKifvel, 

 \. Kolsyrad mangaiioxidal blandades noga 

 med ungefar dubbelt så mycket tvättad svafvel- 

 blomma; blandningen ialades i en liten för lam- 

 pa utblåst retoit, och upphettades sedan lång- 

 samt till glödgning. När ingen svafvelsyrlighet 

 mera borrtgeck och det Öfverflödiga svaflet hade 

 ahlestillerat och samlat sig i retorthalsen, täp- 

 tes öppningen med en kork och elden borrttogs» 

 Efter afsvalning uttogs den i retortkulan befin- 

 teliga massan; den hade oxisulfurens ljusgröna 

 färg, löstes i saltsyra med utveckling af svafvel- 

 bunden vätgas, men lösningen grumlades be- 

 tydligt af saltsyrad baryt. 0.4 r8 gr. häraflem- 

 nade vid förbränning o.3()2 gr. brun mangan- 

 oxid. En annan portion, vägande 0.710 gr. 

 upplöstes i saltsyra och fälldes med saltsyrad 

 baryt, h varvid erhölls 0.0 89 gr. svafv^elsyrad 

 baryt, som svara mot 0.026 svafvelsyrad man- 

 ganoxidul. De förenämde 0.418 svafvelbundeu 

 mangan innehöUo således 0.0 1 5 svafvelsyrad 

 mangan oxid ul och återstoden 0.40 3 hade gif- 

 vit 0.377 brun manganoxid *). o.4o3 Mn -f- 

 MnS^ svara efter räkning mot 0.388 iDrun mau- 

 gan-oxld, och samma quantitet MnS* är pro- 

 portionell mot 0.354 brun oxid. Den under- 

 sökta kroppen syntes följagteligen vara en bland- 

 ning af MnS^ med en ringare quantitet Mn, 

 än uti Mn + MnS^. 



') Det är nämligen 1 det föregående redan anmärkt, 

 att någon svafvelsyrad inanganoxidul icke bildas vid 

 den svafvelbundna mangans förbränning. 

 K. V. A. Handl. ifia-^. St.ll. 28 



