v 



447 



glfvit 0.474» ™^i^ ^^^^ ^^' bekant af Hr Strome- 

 JERS försök *3, att hvail vi i allmänhet kalla svaf- 

 velJjiiiidet jern i minimmi), det nut vara beredt 

 med konst eller utgöra den natur-product, som 

 är känd untler namn al" JMiignelkis, ickeärFeS*, 

 utan en förening som kan expiinieras med FeS* 

 4-6 FeS^, och deruti således finnes mera svaf- 

 vel än i den föregående. Procentiska samman- 

 sättningen af denna kropp finnes genom beräk-. 

 ning vara Sp.SS jern och 4o-i5 svafvel. I mitt 

 försök använde? o.SG-y FeS, hviika innehålla 

 0.283 jern. Den svafvelbundna vätgasen ökade 

 vigten deraf till 0.474» ^ti hviika följagleligen 

 finnas 0.283 jern och o. 191 svafvel eller i 100 

 delar 59.7 jern och 4o.3 svafvel. Den svafvel- 

 bundna vätgasen hade således afträdt jemt den 

 qvantitet svafvel som fordrades för att förvand- 

 la FeS till magnetkis. 



Basisk svafvelsjrad jernoxid. 



Detta salt erhålles, som bekant är, då man 

 till en lösning af svafvelsjrad jernoxid sätter 

 caiistikt kali i mindre qvantitet, än som fordras 

 för att afskilja hela jernhalten. Som det blott 

 innehåller en atom sjra mot två atomer basis , 

 trodde jag att vätgasen skulle förvandla det till 

 Fe^S, men emot förmodan bortfördes äfven vid 

 detta salts reduction, svafvelsjrlighet och svaf- 

 velbnndet väte. 0.709 gr. på Jijssnämde vis be- 

 reddt och från vatten befriadt salt, lemnade till 

 återstod 0.422 gr. men det drog längre ut innan 

 det svafvelbundna vätet upphörde att borrtgå, 

 oagtadt massan hölls i full rödglödgning. Mas- 

 san var till utseende lik metalliskt jern, sådant 



*) GiLBERTs Annal. B. 18 pag. 186. 



