448 



(let fås genom oxidens redurtion med vätgas, 

 verkade nästan lika kraftigt på magneten som 

 detta, var lialfsmidig, men löstes i saltsyra med 

 utveckling af svafvelhundet väte. Qvantiteten 

 af den reducerade kroppen, jemförd med det an- 

 vända saltets, visar att producten var en för- 

 ening af fyra atomer jern med en atom svaf- 

 vel, eller att saltet mistat hälften af sitt svaf- 

 vel jemte allt syre, ty vigten .af aFe^S : Fe^^S -:= 

 0.709 : 0.420. Återstoden i försöket var endast 

 obetj^dligt högre eller 0.422. 



Till jernets redan kända svafvelbiiidningar 

 FeS** och FeS*, kunna vi således nu ytterliga- 

 re lägga FeS samt Fe^^S, och troligen skulle den- 

 na series ännu vidare kunna ökas med Fe*S, så 

 vidt det vore möjeligt att frambringa ett svaf- 

 velsyradt jernsalt, så sammansatt, att antalet af 

 syrans atomer vore lika med basens. 



Svafvelsjrad Bly oxid. 



Saltet sönderdelades af vätgasen med lätthet 

 och svafvelsyrlighet utvecklades, åtföljd mot slu- 

 tet af svafvelhundet väte. Den erhållna produc- 

 ten var en blandning af svafvelhundet och me- 

 talliskt bly, hvilket sednare der och livar hade 

 sammanflutit i små kulor, som voro fullt smi- 

 diga. Vid massans upplösning i salpetersyra 

 afskiljdes en betydlig portion svafvel. 1.294 §''• 

 glödgad svafvelsyrad blyoxid lemnade till åter- 

 stod 0.940 gr. hvaraf synes att litet mer än hälften 

 af saltet blifvit förvandladt till metalliskt, och 

 det Öfriga till svafvelhundet bly, ty vigten af 

 :2'PbS2 : Pb + PbS^ = 1.294 : 0.962. 



Om vätgasen vid en högre värmegrad kan 

 förmå att helt och hållet förvandla svafvelsyrad 



bly- 



