214 



Att den äfveii förblir en sanning, om Vo fler- 

 uti utbytes mot o, inses deraf, att formeln (3) eller 



TT — 71 



omedelbart utvisar, att, för r=o, förra membrum 

 af (5) är 



= F'{o).re'dt, d. ä. =0. 



— TT 



Och således är med all säkerhet 



(6) \Df\re^dt=o. [o^r</?]; 



— n 



hvaraf inses (se Anm. efter Theor. 1 i art. 4 af 

 § 1), att den mellan r=o och r—R (exclusive) 

 continuerliga functionen 



(7) fF^reyit 



— 71 



förblifver till valören oförandradt densamma för 

 alla r-valörer (o incliisive) mindre än R, och så- 

 ledes att 



(8) fF{re'yt är =27r.F{o), [o=r</?]. 



— 71 



Vore åter så, att F(^x) eller dess derivata 

 icke vore continuerlig för h varje x, hvars mo- 



och, i allmänhet, att han (sid. 341) bestrider behörig- 

 heten af Hr Cauchy's kända uttryck: »La nature des 

 conventions a une influence marquée sur le caractére 

 des fonctions considérées comme continues; de sorte 

 qu'en passant d'un systéme de convention å un autre, 

 on peut rendre discontinues des fonctions qui étaient 

 continues, et réciproquement». 



