275 



2. Gen. CHARA Vaill. 



Linné ex. p. — Agardli et findlicher (add. a eld.). 



Caulis composile tuhulosus, corticatus, sulcato-sfrialus, in 

 sicco slalu frai^ilis, rarius *) simpliciter lubulosus, ecorticatus, 

 flexilis, pelliicidiis; verlicillis basi involucratis ; ramentis simpli' 

 cissimis, articulatis, ad genicula bracteis subverlicillatis (latere 

 exteriori saepe obsoletis) stipatis. Antheridia extrafoliacea, hy- 

 pogyna; rarissime**) pleurogyno. Nucula plerumque solitaria, 

 oblongata, mullistriata, coronula celhdis S simjjlicibus formata, 

 persislente. 



Caulis plerisque saltem superne strigis, aculeolis vel pa- 

 piliis munitus. Verlicilli ramentorum infirni saepius dislincti, 

 intermedii remoti plus minusve palenles, evoluli, summi sen- 

 sim minores, conniventes, approximati, demum in comam den- 

 sam confluentes, 



Charerna skilja sig fraii slägtet Nitella icke 

 blott genom bildningen af nötens krona, ntan i 

 alla sina arter genom en krans af mer eller 

 mindre tydliga involukral-taggar vid basen af ver- 

 ticillerna, h vilken, elunn hos några få individer 

 outbildad och nästan omärklig, dock hos ingen 

 art fullkondigt saknas; genom alldeles enkla krans- 

 grenar (ramenter), vid kniilederna omgifna af 

 oledade brakleer, samt slutligen genom antheri- 

 diernas läge, hos 4 arter jeninsides med nöten 

 (plenrogyna), men hos alla de öfriga utom brak- 

 teerna (extrafoliacea), under nöten (hypogyna). 

 Med uppmärksamhet på dessa förhållanden kan 

 man hvarken tveka om gränsen mellan båda ge- 

 nera, eller för en ytlig likhet mellan Ch. mono- 

 siphonica:; och JNitellerna, förblanda dessa med 

 hvarandra. Men största antalet af Charerna igen- 

 kännes genast af sin fårade, eller strimmiga stjelk, 

 bildad af periferiska smårör, parallelt eller i vrid- 

 ning omgifvande det inre större centralröret och 

 liksom med en bark beklädande stjelken. De de- 



*) Sect. 1. Monosiplionicae, spec. 1 — 9. 

 ") Sect. 1. Monos. A. Bai-batac, sp. 1 — 4. 



