318 



Ibland de största i slägtet. 2 fot lång och 

 deröfver. I friska tillståndet orangegul, högst säl- 

 lan grön (Gh. tomentosa A. Lilj.iy Torkad an- 

 tager den en behaglig grön färg och förlorar 

 till stor del sin sprödhet. Stjelken mer eller 

 mindre djupt fårad och vriden. Periferiska rö- 

 ren omkring 25, men variera till antalet. An- 

 iheridierna mycket stora, enligt en observation, 

 hvilken jag icke haft tillfälle kontrollera {Bruzel. 

 Ch.), men sjelf gjort hos Nitella atrovirens, teck- 

 nade med radierande stjernor och ej öppnande 

 sig i skifvor, såsom hos Ch. ceratophylla och de 

 flesta arter. 



Linnés synonym är intet tvifvel underkastadt. 

 Växtstället vid Roslagens stränder och växtens 

 röda färg i friska tillståndet äro tillräckliga kri- 

 terier. Tillägget om den torkade örtens askgråa 

 färg visar dock, att han haft för sig äfven speci- 

 mina af följande, då den marina arten aldrig an- 

 tager inkrustation, eller efter torkningen annan 

 färg än den gröna. Detta förhållande torde emel- 

 lertid kunna förklara anledningen till namnet. 

 Svagt inkrusterade former af Ch. hispida och ce- 

 ratophylla, t. ex. specimina af den förra från 

 Edskön i min samling, hafva en omisskänlig lik- 

 het, vid flyktigt påseende, med vissa kortludna 

 species tomentosae af Phanerogamer, så att det 

 icke ligger någon orimlighet i, att Linné begagnat 

 denna likhet vid artens benämning. 



53 Ch. ceratophylla: valida, rigidissima, atrovirens, exsiccata 

 cinerascens; caule aculeato, contorto-sulcalo; ramentis pa- 

 tentissimis vel divaricatis; bracteis 5 ovatis, verticillatis, 

 antheridia nuculamque subasquantibus; antheridiis in la- 

 minas 3 — 4 dehiscentibus, filamentis (fibris) spiralibus ar- 

 ticulatis; nucula 13 — 15-striala. Dioica. 



