3:i9 



lågan och den, livilken ljuset utvecklar pA en 

 silfverskifva, som blifvit chlorerad med den ifrå- 

 gavarande kroppen. Då nemligen silfverskitVan, 

 behandlad ensamt med chlor, antager alla fårg- 

 nyancer i Ijuspektrum, men behandlad på samma 

 gång med en färgande kropp, nästan uteslutande 

 antager den kroppens ftirg, så kan detta icke in- 

 träda på annat sätt, än att silfverskifvan sålunda 

 pieparerad absorberar just den färg uteslutande, 

 som tillhör den färgade kroppen. 



4. Ett af de beqväraaste och tillgängligaste 

 sätten att studera en kropp i glödgande tillstånd 

 erbjuder den elektriska gnistan, ehuru kroppen 

 sannolikt dervid framträder i gasformigt tillstånd. 

 Jag har derföre ansett en undersökning af de 

 spektra, den elektriska gnistan gifver, tagen ifrån 

 olika metaller, icke sakna intresse i och för lju- 

 sets teori. Ämnet har visserligen tlera gånger 

 förut blifvit behandlad t af Wollaston, Frauen- 

 HOFER, Wheatstone och sist af Masson i en af- 

 handling, inföid i Annales de Cliimie et de Phy- 

 sique för år 1851. Den sistnämnde har äfven 

 uppmätt och medelst Garnera clara aftecknat det 

 elektriska spektrum från tlera metaller,- icke de- 

 stomindre vågar jag hoppas, att närvarande un- 

 dersökning icke skall anses öfverllödig, då de re- 

 sultater, hvartill jag kommit, jemföras med mina 

 föregångares. 



Jag har nemligen funnit, att spektrum från 

 elektriska gnistan egentligen är att betrakta så- 

 som 2:ne särskilta spektra, det ena tillhörigt den 

 gasart, hvarigenom gnistan öfverhoppar, och det 

 andra den metall eller det ämne, hvaraf ledaren 

 består. 



