346 



t. ex. af S*nPb. Från den sidan af spektrum, som 

 motsvarar den kemiska föreningens pol, ulgå då 

 linier, tillliörige både metallerne, och man kon- 

 trollerar dessa liniers läge genom att successivt 

 insätta för den andra polen de båda metallerna. 



Förenades metallerne under andra förhål- 

 landen, visade sig ingen skillnad. För ZnSn voro 

 linierne i det blå litet flyttade åt den violetta 

 sidan men högst obet3^dligt. Detta resultat är så 

 till vida för teorien af intresse, som det visar, att 

 de båda rnetallernes partiklar, med afseende på 

 det aggregationstillstånd, hvari de här förekomma, 

 icke äro förenade i särskilta grupper, utan hvar 

 för sig bilda särskilta centra oscillationis. 



8. De h varje metall egna linier i elektriska 

 spektrum synas icke kunna uppkomma genom 

 interferens. Genom interferens kunna icke skarpt 

 begränsade linier uppkomma annat än, då de äro 

 mycket nära belägna, annars utbreda de sig öf- 

 ver större delar af spektrum,- genom förening af 

 olika retardationer kunna visserligen grupper af 

 fijia linier framställas, men icke gerna isolerade 

 linier. Hvad som i synnerhet talar emot nyss- 

 nämnda antagande är, att dessa lysande linier 

 synas utgå ifrån prismats kant ocli förlora sig i 

 midten, utan att grunden, hvarpå de afteckna sig, 

 synes på minsta vis förändrad. 



Också på samma sätt som man antager, att 

 det nästan enfärgade ljus, som alkohol-lågan af- 

 gifver, har sin grund deri, att densammas vibra- 

 tions-rörelser nästan uteslutande motsvara det 

 gula ljuset, ehuru spår till ljusa linier äfven fö- 

 rekomma i det öfriga spektrum, så synes man 

 äfven å andra sidan vara tvungen till det anta- 

 gande, att de en metall tillhöriga ljusa linierna 

 i elektriska spektrum, hvilkas antal växer med 



