355 



lorde (Lnna sak lord ra en ^LLerligarc undti .sol^- 

 iiing. Hil liör saiuiolikl iifveu, hvad jag flera gån- 

 ger obsorvcral, alt om den ena iedaitn ])e.sl^ir af 

 elL liquidum, 1. ex. svafvelsyra, visar sig linieina 

 i den motsvarande hälften af luftspeklruni myc- 

 ket svagare än i den andra. 



19 De försök jag anställt med åtskilliga svaf- 

 velmetailer hafva icke ledt till något anmärknings- 

 värdt resultat. I allmänhet gäfvo dessa sa m man- 

 sal Ininirar metallens mer eller mindre lullsländiyl : 

 nägon skilhiad visade sig icke heller^ antingen 

 svafvelmetaileii fian appaiaten erhöll positiv elier 

 negativ elektricitet. Exempelvis har jag i jig. i 

 atergifvit spetsen för tvänne svafvehnelaller, nendi- 

 gen for svafvelbly och svafveljern. Det sednaie 

 speklrnm är likväl anmärkningsvärd t, derlbie att 

 till höger om linien y, äfvensom i det violetta, 

 visade sig ljusa linier, h vilka jag icke varsehlifvit 

 vid nuna forsok med jei not. Dessa linier kunna 

 likväl icke tillhöra svaflet, emedan de då äfven 

 l)orde visa sig för andra svafvelmetaller. 



Svallet synes, likasom kolet, icke hafva nägra 

 egna linier. .la^ har nendigen gjort försök ej blott 

 med träkol utan älven med grafit, men icke kun- 

 nat (Mhälla nå^ra linier i SjudUium, h vilka kunna 

 anses likartade med dem man finner Ikjs mtlal- 

 lerna. Väl visa sig linierna i luftspektruui, i syn- 

 nerhet i den violetla delen, starkare än vanligt, 

 ocli i (lera af de ljusa partierna visa sig tydligt 

 lina linier, (l. ex. lill höger om il i jig. /), men 

 jag har i(d<e någon anlednijig att (örmoda, att dessa 

 liniei" (.illhöra kolet; i symierhet som äfven j)la(i- 

 naii gilver den violetta delen af spektrum särde- 

 les tydlig. Det anmärkta förhållandet måste bero 

 derpå, att kolet genom sin fina fördelning lättare 

 hringai- luftpartiklarne i glödgning 



