368 



främre (andre) rötterna liafva inga inotsv:irande 

 bakre (olVe). B varje par genomborriir icke rygg- 

 raden i samma plan, utan stå de alternerande .•.* . 

 tills de slutligen i stjert-delen ställa sig nästan på 

 en rad. Det har derföre icke varit mig möjligt 

 att med fullkomlig noggranidiet bestämma deras 

 antal, h vartill fordrats att särskilt undersöka b varje 

 nerv, för att utröna dess utgångs-ställe och moto- 

 riska eller sensitiva beskaffenhet — en undersök- 

 ning, som särdeles på bakre delen af sljerten i 

 anseende till ryggmärgens och nerv-rötternas finhet, 

 fordrar stor grannlagenhet och längre tid. 



I början äro nerv-rötterna inom ryggmärgs- 

 kanalen lemligen korta, men blifva bakat allt län- 

 gre och längre ända till | tum, under det de för- 

 ändra sin riktning från sned utåt till parallel med 

 märgen. De främre nerv-rötterna utgå med flera 

 (5 — 6) i rad ställda mindre knippen, h vilka 

 isynnerhet äro tydliga på märgens mellersta del; 

 de bakre (öfre) äro från utgångs-stallet samlade till 

 ett cylindriskt knippe. 



Utanför ryggraden ligga nervrötterna i en 

 trekantig ränna, hvilken sträcker sig långs basen 

 a( vei teber-bågen och upj^kommer derigenom att 

 ryggradens öfre och undre fi.brösa beklädnad (pe- 

 richondrium) delar sig hvardera i tvänne blad, 

 af h vilka det ytlre viker sig utåt, för att vid 

 sj)( tsen af den nämnda rännan sammansmälta med 

 och öfvergå i nerv-hinnan; det inre bladet åtföl- 

 jer brosket och står i sammanhang med dura 

 mäter. Genom fastare raellanbalkar är rännan 

 afdelad 



ning af chromsyra, hvarvid flera jemförande försök vi- 

 sat att den af 15 gr. på 1 § vatten gifvit de bästa re- 

 sultaterna; sedan har vanligen endast begagnats tillsatts 

 af vatten eller en svag lösning af kaustikt natron. 



