387 



tillfredsstiillelse följa honom t. ex. pn hans resa i Norrige, 

 ölver Kongsvinger till Christiania, ocl) vidare ända till 

 Dowre fjell. 



Ett arbete af ej ringa värde för sin tid, och hvil- 

 ket väsendlligt bidrog till kännedomen om fäderneslan- 

 dets fornverld, var Hisingers Letluea Svecica, i hvilket 

 alla du kända Svenska djur- och växt-petiifikater finnas 

 afbildade. Detta, jemte de flesta af sina arbeten, utgaf 

 han på egen bekostnad. Redan innan detsamma utkom, 

 hade han genom frikostiga understöd och belöningar fram- 

 kallat förtjenstfulla bidrag i denna riktning, såsom Dal- 

 mans Terebratuliter m. fl. 



För ordnandet af de skrifter, som voro frukten af 

 hans undersökningar, tillbragte han vissa mellantider än 

 i Stockholm, än på sin bruksegendom Skinskatteberg. I 

 dess gästfria lugn emottog han mången yngre arbetare 

 i sin vetenskap, och det är derifrån Berzehus skrifver, 

 att han »af Geologen Hisinger utfördes aldraförst på mi- 

 neralogiens fält, och atl första skörden derpå, redan 

 1803, var upptäckten af en ny metall, Cerium». 



Sina rika mineralogiska och geognostiska samlingar 

 öfverlemnade han som gåfva till Rikets naturhistoriska 

 Museum, hvarest de bildade grunden för denna afdelning. 

 Akademiens Bibliothek riktades dessutom af honom med 

 dyrbara verk i flera vetenskaper. 



HisiNGEu undandrog sig icke heller deltagandet i 

 statsangelägenheter inom det riksstånd han tillhörde. Så- 

 lunda var han redan 1792 på Riksdagen i Gefle leda- 

 mot af Banko-Utskottet, och sedermera 1809 af Eko- 

 nomi-Utskottet; 1828 och 1830 af Banko-Utskottet, 

 1832 af Stats-Revisionen, 1834 af Konstitutions-Utskot- 

 tet. 1833 var han Direktör i Bruksägarnes Hypotheks- 

 kassa samt vid tvänne tillfällen ledamot af Opinions- 

 nämnden. 



Det gagn, som han genom sina upplysande skrifter 

 tillskyndat samhället, ådrog honom Konungens höga upp- 



