399 



Dä den i Svorige vid krulberedning begagnade me- 

 lliod för reningen af salpeter med skäl ansågs lemna 

 ett mindre godt resultat än det reningssätt som vid 

 denna tid i Frankrike användes, hade Konsl. Kri^s- 

 kollegium beslutat att försök till frågans utredande skulle 

 anställas, ocli Almroth anmodades alt dervid biträda. 

 Försöken, som för den nya methoden utlollo fördelak- 

 tigt, anställdes dels i Stockholm och dels vid Klosters 

 krutbruk. Det ml, som Almroth ådagalagt i denna an- 

 gelägenhet, berättigade till det förtroende, som seder- 

 mera visades honom, dä han 1825 af Geneial-Fältlyg- 

 mästaren anmodades^ att med understöd af allmänna 

 medel företaga en resa till Enpiland för att inhämta upp- 

 lysningar sä väl rörande krulbeiedningen som åtskilliga 

 andra för artilleriet vigtiga ämnen. 



Emelleitid egnade Professor Almroth fortfarande 

 sin verksamhet till ÄJyntinrättningens bästa. Det var 

 vid denna tid som Myntverket under hans närmaste 

 ledning erhöll en förbättrad organisation: nya maschiner 

 och ändaraålsenligare arbetsmelhoder blefvo införda, hvar- 

 jemte ån^^kraflen för verkets drifvande nu först började 

 användas i stället för den förut brukliga hästkraften. 

 Med sädana förtjenster om Svenska Myntverkets tids- 

 enliga anordnande utnämndes Professor Almroth '1835, 

 i ledigheten efter Bergsrådet och Öfver- Direktören G. 

 Bkgling, till Öfver-Direktör för Mynt- och Kontroll- 

 verken i riket. 



För att med uppmärksamhet kunna följa mynt- 

 tillverkningens utveckling och framsteg i andra länder 

 företog Ofver-Direktör Almroth, dels på allmän, dels på 

 egen bekostnad flera utländska resor. Utom dem som 

 ofvanföre blifvit anmärkta, gjorde han 1828 en resa 

 till Preussiska staterna, 1845 besökte han myntverken 

 i Danmark, Hannover, Belgien, Baden, Frankrike, Italien, 

 Österrike och Sachsen, '1851 besöktes Bayern och Rhen- 

 provinserna och slutligen 1852 Holland. På återvägen 



