20 



'Ytorne n bilda med ytan P kanter som äro 

 parallela med denna ytas diagonal, och med ytor- 

 na ^, hvaraf prismats skarpa ändkanter afstym-' 

 nas kanterne r, som ligga i det planiim, som 

 går genom E. Af dctia läge följer nödvändigt, 

 att om kanten som ytorna t bilda med hvaran- 

 dra, skulle vara ersatt genom en yta/, denna 

 yta ligger så emot ytan n, att den blifver en 

 Thomb. Man ser detta genast om man så ritar 

 figuren 9, att kanten u är vänd mot ögat, och 

 sedan uppdrager ytorna n och t. 



Jag går nu att tillägga beräkningen for ar- 

 seniksyrade ammoniakens och phosphorsyrade 

 eller arseniksyrade ammoniak-natronets secundära 

 ytor, för att visa huru den uppgifna methoden 

 användes. 



Genom mätning har man funnit uti arsenik-^ 

 syrade Ammoniuken (se figg. 5 — 9 samt %g, 

 iy och 18.) 



P\M - io5° 54' 



P',f = 109° & 



MiM'-'- 85° 54' 

 af dessa data, skola alla de Öfriga ytornas läge, 

 och deras vinklar beräknas. 



PMM bildar en sphärisk likbent triangel 



log cos suppl. (P • M) 

 log sin B = lo"s sin\i'^ Sf = 9,83338 = lo§ sin i fikfrilO 



log cos a = log cos 66° 18' = 9,6o43i = log cos suppl. (P; «*) 



Ytans P lutning till / ~ log"^ o 



och ytans P lutning till axelen är = 66° 1 8' 



så är / till axelen = 42° 48' 



Då nu f har uppkommit genom en decres* 

 cexis på hörnet ^, så måste cotangenterne som 



