27 



mot axeleii, huru n lutar sig mot g-, och g mot 

 M finner man på det redan anförda sättet. 



Jag skall här tillägga ännu några formler 

 för att af de fundna förhållaoden kunna uträk- 

 na Hauys tecken. 



Låtom oss antaga att cot af ändjtans P lut- 

 ning mot axelen förhåller sig till cot af en ytas 

 lutning till axelen som uppkommit genom en 

 decrescens på hörnet A eller O som i : ji? sä är i 



2 



förra fallet tecknet för den secundära ytan Å 



och i det sednare O. 



Förhåller sig cot af ändvtans P lutning mot 



axelen till cot af den vinkel, som tvenne jtors kant 



h vilka uppkommit genom en decrescens på kanten 



B eller 2>, gör med axelen som i : x, så är i det 



I I 



förra fallet tecknet B samt i det sednare D 



Har en yta uppkommit genom en decrescens 



på hörnen E, sä är tecknet derföre E, då tan- 

 genten för mätnings-triangelns vinkel c förhåller 

 sig till tangenten af halfva vinkelen, som dessa 

 hä^^e ytor g-öra sins emellan som i till oc. 



Är tangenten af sidoytornes halfva lutning- 

 möt hvarandra till tangenten för halfva lutnin- 

 gen emellan sidokanternas H eller G tillskärp- 

 ningsylorj som i till x, så är tecknet i förra 



fallet x-^i^x^i och i det sednare ^— iG^^-^ 



