33 



Falläs salter äf kallijortl, zinlioxid, koppar* eller 

 silfveroxid, och af flera andra baser , med ett neu- 

 tralt pliospliorsyradt eller arseniksjradt salt, så 

 reagerar vätskan ganska starkt lo r syra, och man 

 rnäste tillsätta mycket ammoniak för att mätta 

 dem. Uti de fällda salterne förhåller sig basens 

 sjre till syrans som 3 : 5. 



Upplöser man neutrala phosphorsyrade och 

 arseniksjrade salter , t. ex. nalronsalterne så 

 reagera de för alkali. Jag försatte en upplös- 

 ning af dessa salter så länge med svafvelsyra, 

 tills vätskan blef neutral, men det var mig lika- 

 väl icke möjligt att noga träffa denna pL:nkt, ty 

 när lackmtis-papperet rodnas , blir gurkume je och 

 rhabarber- papperet ännu brunfärgadt» Sedan 

 tiilsatle jag mycket saltsyra , fällde lösningen med 

 saltj^vrad baryt, och beräknade af. den svafvelsy- 

 rade bary ten den svafvelsyra som åtgått til mätt- 

 ningen. Vid repetition af försöket afvek resul- 

 tatet något från det nyss anförda ; men så myc- 

 ket upptäcktes tydligt deraf , att den tillsatta sy- 

 ran mättade j af basen. Sätter man till neutra- 

 la arseniksyrade eller phosphorsyrade salterne 

 så mycket arseniksy ra eller phosphors3^ra > att de 

 reagera såsom neutrala salter på pigmeilterna, 

 och utfäller sedan dermed saltsyrad baryt, så får 

 man en fällning som är ett neutralt barytsalt, 

 men vätskan reagerar starkt för syra; och en 

 tillsats af ammoniak gör en betydlig fällning j 

 ty ett surt baryt-salt hade här bildat sig, 



Föijakteligen äga dessa Salter en oliia mätt- 

 ningsgrad då de äro upplösta och då de äro kry- 

 stalliserade. Phosphorsyrade och arseniksyrade 

 natronet lemnar en del syra öfrig, då det kry- 

 stalliserar ur en vätska, som redan visar basisk 

 reaction. Kali-saltet deremot lemnar en del af 



IC F. A. Harull. iSai. St. I. ^ 



