4» 



fÖrekommas. Man kan dessutom sokrarc bestäm- 

 ma mängden af Lali eller natron af ett kolsy- 

 rndt än af ett sv^afvelsyradt sait, tj" det är svårt 

 att utdrifva den svafvelsyrade ammoniaken utau 

 att förlora något af det andra saket, 



Krystallernas ytor och deras läge. 



Grundfiguren, en qvadrat-octaeder fig. i, er- 

 håller man ibland ur en upplösning som inne- 

 håller mera kali än det sura saltet. Den ran- 

 Ijga formen är ett prisma fig. 2 med octaéderns 

 ytor; utom denna liar j^g aldrig sett någon annan 

 form. Itornes /lutning mot hvarandra fann jag 

 ^enom mätniug ::: 90'^. 



Ytan F' luiar under samma vinkel mot de 

 på bada sidor om henne liggande ytor, ett be- 

 vis att formen är en qvadrat-octaéder. Vid mer 

 än 3o mätningar, så väl af de arseniksyrade 

 som af de phospliorsyrade salterne, befanns ytans 

 p lutning mot den på andra sidan af axelen lig- 

 gande ytan emellan q3° 5o' och q3° 3o', lik- 

 väl merendels mellan 93° 49' ^^^ ^3° 3 i^j me- 

 del Lalet af alla matningarne var 90" 36'; octaéderns 

 axlar förhålla sig således som i : i,5o6. Skulle 

 P äga en lutning af q3'' 22' mot den på andra 

 sidan af axeln liggande ytan, så vore förhåilaji- 



Krystallernas Vinklar. 



p \p' 



= 86°, 



H' 



P : P' 



= 122'' 



16' 



dra sidan J 



•y 



K » 



= I { 2 ' 



30 



JB' : Å" 



= 67- 



* 

 10 



P : / 



= i33* 



12 



/ : r 



- go" 





