4t 



dessa baser gifva lika Ivrystallforin. Jag skall 

 längre fram åter komma till dessa och till ba- 

 ryt-, blj- och strontian-salteriie och genom en 

 större series af exempel öka de framställningar 

 jaff,utimin förra afhandling, haft tillfälle gÖra. 

 bet uppstår således den frågjui: huru denna 

 lilla ätskilhiad i vinklarne kan uppkomma yiå 

 en fullkomlig likhet i krj^^stallisation och med 

 lika secundära ytor hos sådana baser, som uti 

 deras föreningar hafva samma foriTi och lika 

 vinklar. Jag har hittills ansett krystalliormen 

 såsom uppkommen genom atomernas lika pro- 

 portioner, utan att dessa atomers natur kunde 

 äga något inflytande på formen. Betrakta vi 

 de arseniksyrade och pbosphorsyrade salterne, 

 så ar, ibland alla dessa, endast den neutrala 

 pbosphorsyrade och ai^seniksyrade ammoniaken 

 det salt, som med lika form och lika secundära 

 ytor visar en liten afvikelse i anseende till vink- 

 larne. Deremot är det hos de andra salterne 

 af intet inflytande, om syrans radical är phos- 

 plior eller arsenik. Jag tror mig icke hafva 

 orätt, då jag antager att det chemiska förhål- 

 landet hos de isomorpha kropparne, som van- 

 ligen i alla likartade föreningar frambringa sam- 

 ma vinklar, kan vara grunden dertill, att vid 

 någon enda förekommer en liten olikhet i detta 

 afseeiide, dock med bibehållande af samma 

 krystallisations-system, som vanligt med alla dess 

 detailler. Att dessa isomorpha kroppars atomers 



att det bildar alldeles de samma Hemltropler som denna. 

 Jag äger ganska interessanta krystaller af kolsyrad stron- 

 tian, som HaIiy sjelf har skänkt till Professor Bekzelius 

 och Hr Aefyedsson. Äfven dessa visa det kolsyrade blyets 

 Hemitropier. Jag skall i min nästa afhandling vidlyfti- 

 gare anföra mätningarne af dessa krystdiier och bifoga 

 litningar deraf. 



