52 



Ytorne n, figg. 8 ocli i8, tilcla med j^tan 

 P kanter, som äro parallela med den sistnämn- 

 de 3'tans lutande diagonal; och tillika är kan- 

 ten, som formeras med ytan y, parailel med den 

 kanten som de bilda med sidojtorne (Y. 2. SCp. 19.). 



Ytorne t, figg. 9 ocli 17, formera med/* 

 kanter, som äro parallela med denna ytas lu- 

 tande diagonal. Be äro afstympningar på pris- 

 mats skarpa ändkanter. Dessutom ligger den kan- 

 ten, som de formera med zz, i det planum som 

 gar. genom hornen E, hvilket följer af det re- 

 dan anförda läget (p. 20.). 



Ytan JO, %g. g och ij, bildarmed /och 

 P kanter , som äro parallela med dessa ytors ho- 

 rizontala diagonal ; och kanten , som hon §ör med 

 ytorne t, är parallei med den kant hon bildar 

 med sidoytorne (V. 2, 3, 8c p. 21.). 



Genom flere omkrystalliseringar har jag icke 

 kunnat åstadkomma några flere secundära ytor 

 än dessa, som man vanligen erhåller vid första 

 krystallisationen, och de secundära ytornas an- 

 tal inom de trenne hittills af mig beskrifna sy- 

 stemen, inskränker sig till de ytor jag nu anfört. 



De ytor som förekomma nti detta system 

 samt deras tecken äro således följande : 



4- 2 j4 2 

 7 7 7 7 



PMAAEB 



f X n t 



Axelns förhållande till prismats diagonal, som 

 går ifrån O till O , förhåller sig hos arseniksyrade 

 ammoniakeu som i : 2,299, ^^^ ^^^ phosphorsyrad 

 ammoniak , som i : 2,829 ^^^ prismats diagona- 

 ler förhfdla sig till hvarandra hos arseniksyrad 

 ammoniak som i : 0,9809 och hos phosphorsyrad 

 ammoniak som i : o^o83. 



