58 



vinkeln i3o* 6', så är tång f (il/' ; M"') : tung i 

 Q.' : /) = 5 : 1 6. 



Ytoiiie k äro icke heller uppritade. De af- 

 stynipa kanterne, som i gör med P, och de kan- 

 ter, som de Lilda med 3' tan y äro parallcla med 

 denna ytas lutande diagonal. Jag betecknar der» 



med 



(l-^) 



Ytan b fig. 19 Sc 23, som oftare förekommer 

 än de förut heskrifna , bildar med / kanter, som äro 

 parallela med ytornes f och P horizontale dia- 

 gonaler, och kanterne som den formerar med t 

 äro paralleia med de kanter den bildar med si- 

 dojtorne. (IV. p. i3.) 



Ytorne m Qa^. 20) bilda med P kanter, som 

 äro paralleia med lutande diagonaien af denna jta. 

 Genom mätning bestämdes m : m" ungefär = 

 io3°45'. Om lutningen är io4°i8' så förhåller 

 sig tangenten för mätnings-triangelns vinkel till 

 tangenten af den vinkel, h vilken ytorna m bilda 

 xned hvarandra, som 1:2. 



Ytorne n (^iig. 21) afstyjnpa prismats trub- 

 biga, ändkanter. n tillzz" bestämde jag genom mät- 

 ning = 106° 18'. Vore lutningen 106^24' så måste 



tecknet derföre vara D. 



Phosphorsyrade och arseniksyrade natronet 

 ntbildar sig på de tvenne sätt, som äro vanliga 

 för de kroppar, hvilkas grundform är ett snedt 

 prisma : nemligen antingen såsom ett prisma, uti 

 hvilket ytorna M mycket utvidga sig på läng- 

 den, eller, hvilket är vanligare, som ett sådant, i 

 hvilket ytorna P Mt mycket tilltagit i längd, och 

 derigenom bildat prismat, men man ser genast af 

 ytornas syiuetrie huru man bör betrakta krj^stal- 

 lerna. 



