65 



nas inbördes lutning', voro efter ett medeltal af 

 båda salternas mätning r= 38o,44'. Af lutningen 

 emellan P och d^ samt / och cl fann jag forhåilan- 

 det emellan dessa vinklars cotangenter som i : 3. 

 Ytany^bade, enligt ett medeltal af flere mätningar, 

 €n lutning mot P af i44° 34Vderaf följer ytans P 

 lutning till axeln = 80° /\il och jtansy lutning 

 mot axchi = 63° 5if (JUy 



Ytorna t (^fig. 26 och 27) afstympa prismats 

 skarpa ändkanter, och kanterna som de bilda med/" 

 äro parallela med de, sova. f bildar med sidoytor- 

 Jia (IV Se p. 22). 



Ytan cl (fig. 24) är den skarpa sidokantens 

 räta afstympning. 



Ytorne 7^ (fig. söoch 27) äro afstympningar 

 på prismats trubbiga ändkanter och bilda kanter 

 med ty som äro parallela med det planum, som 

 går genom prismats hörn E (Ii. SC p. 23.). 



Ytan g (fig. 26 ©ch 27) bildar med ytorna 

 n kanter, som aro parallela med de kanter den 

 bildar med sidoytorna (III. 8c p. 23). 



Ytan Jc(fig. 25) är icke gifven genom sitt läge, 

 dess lutning moty^^nn jag genom mätning = i5'7® 

 ^4'* Antaga vi denna vinkel till i57°i6|-', så är dess 

 lutning mot axeln = 4^'^ ^'' ^ch denna vinkels cot 

 till co^ af lutningen fiån P till axeln = 7 : i. Genom 

 en annan mätning fann jag x till cl =z i38°4^'» 



Ytan k (fig. 25.) är äfven icke bestämd genom 

 sitt läge. Dess lutning mot d fann jag genom mät- 

 ning = 145'^ 4^^. Antaga vi dessa till i45° 49'» 

 så lutar sig k mot axeln under 35° 1 1\ och den- 

 na vinkels coi förhåller sig till cot af P till 

 axeln =1:9. 



Ytan II lutar sig till h'' efter mätning under 

 01° 38'. Antaga vi denna vinkel till ni° 2^V, sä 

 förhåller sig tång ^ Qi : A") : tång f ( J/ : J/') : : 4 : i . 

 K. K A, Handl, 1821. St. L 5 



