69 



noga bestämma deras lutning mot li varandra, hvil- 

 liet man väl vore i stånd att gVira hos detta fossil, 

 som ofta förekommer i utmärkt sköna krystaller» 

 331adi§a brottet efter sidoj törne af det sexsidiga 

 prismat och ändjtan, var ganska t jdLgt. Alla pris- 

 mats sidokanter voro afstjmpade, och iändkanter- 

 jies ställe funnos tvenne serier af planer, så att alla 

 de, af Hauy, på phosphorsjrad bly oxid observerade 

 ytorna , der ftinnos tillika med ännu en afstjmp- 

 ning af ändkantea. Om vinklarne och ytorna, 

 se Hauys Traite' de Mineralogie Tora. III, p» 

 490 j fig. 5c--»63 Tableau comparatif p. 92 och 2^49" 



Surt Phosphorsyradt och Arseniksyradt 

 Natron. 



Man erhåller båda salterne, då man sätter så 

 jnycket af syrorna till en upplösning af de neu- 

 trala salterne, tills saltsyrad baryt ej mera fälles. 

 Båda sakerna äro lätt lösliga i vatten: solutioner- 

 na niåsLe således vara ganska concentrerade, 

 innan de krystailisera, och det fordras läng tid 

 innan man erhåller stora kr^^staller. Solutioneii 

 af dessa salters krystaller förhåller sig emot upp- 

 lösningar af jordarternas och metailoxidernas sal- 

 ter alldeles lika med de andra sura arseniksyra-» 

 de och phosphorsyrade salterne. 



i,5c)Q gr* vattenfritt surt arseniksyradt na- 

 tron fälldes med ättiksyrad bly oxid, och arsenik- 

 ■fyrade blyet afskiljdes derifrån genom filtrering, 

 Dtn i öfverskott tillsatta blyoxiden utfälldes 

 «edan med kolsyrad ammoniak , och kolsyra- 

 de blyet upptogs pä fdtrum. Vätskan afdunsta- 

 de*; derefter och glödgades , den gaf o,584 kolsy- 

 radt natron, som svara emot 3,514 natron; följ- 

 akteligen iiuiehålla 100 delar surt arseniksjaadt 

 natron, efter d^tta föi^sök^ ^^,9^ d» natron^ 



