7^ 



plior-syradt natron 36,56, och efter det andra 

 36,74 <!• vatten. Skillnaden emellan dessa båda 

 forsöken liiUiör deraf, att, vid det sistnämnda, 

 decrepitations vattnet, oaktadt torkningen, qvar- 

 Hifvit emellan lamellerne, emedan saltet fÖrut ej 

 blifvit ritVet till pulver. loo d. sm't phospliorsy- 

 radt natron inaeliålla 3o,46 d. natron , och dessa 

 ^,792 d. syre och 35,57 '^"atten innehålla 3i,636 

 syre. 



7,792 : 3 1,636 ; : I : 4>o6o. 



Uti surt phosphorsyradt natron förhåller sig 

 således syret i basen till syret i syran som i : 4 » 

 och detta salt består på 100 d., enligt Profes- 

 sor Berzelh atom-vigter, af 



5 1, 49 phosphorsyra 

 2 2,56 natron 

 25,95 vatten. 



Af dessa försök och af många andra, som 

 jag icke anfört, följer ostridigt att båda salterne 

 ä^a lika mättningsgrad och äro förenade med 

 lika proportion krystall vatten , men krystall-sy- 

 stemet är alldeles olika. 



Till arseniksyrade saltet hörer formen lig. 

 32 till 34 och till phosphors3n\id8 saltet höra for- 

 men fig. 35 till 38. 



Under det jag ännu sökte att finna en olik- 

 het i den chemiska sammansättningen, lyckades 

 det mig flere gånger, att, vid onikrystaliisering af 

 det phosphors^a-ade saltet, erliåila krystaller, som 

 hade form af det sura arseniksyrade saltet. Då 

 jag bestämdt visste att ingen skillnad existerade 

 emellan båda salterne, fullföljde jag undersök- 

 ningen af detta phenomen , och flera gånger kry- 

 stalliserade hela upplösningen af det sura phos-^ 

 phorsyrade saltet med det arseniksyrade sal- 

 tets förra. 



