73 



Ytorna, utfcilclningen af krystallisationssy- 

 s tern et och vinkiarne voro fullkomligt de samma 

 som hos det sura arseniksjiade saltet. Utsatte 

 för luften, förlorade de snart sina speglande ytor. 



1,578 gr. af dessa krystaller gåfvo 0,420 

 vatten, 100 delar hade således varit förenade 

 med 36,27 d. vatten, och 1,1 56 gr. gåfvo, be- 

 handlade på förut anförda sätt, o,563 kolsyradt 

 iiatron, som svara mot 0,33875 gr. natron ; saltet in- 

 nehåller följakteligen 2Q,3o d. natron. Detta salt 

 är således alldeles lika sammansatt som det för- 

 ra, och som det arseniksyrade, med hvilket det 

 har samma krystailisation. Syran innehåller 5 

 gånger så mycket syre som hasen, och vattnet 

 4 gånger så mj^cket. 



Upplöstes dessa krystaller i vatten, sedan 

 de blifvit torrkade och renade från vidhängande 

 moderlut, så krystaliiserade de åter efter den 

 vanliga formen af surt phosphorsyradt natron, 

 och om jag iät solutionen stå någon tid, så kry- 

 staliiserade den helt och hållet, utan iemning, uti 

 ofvannämnde form; häraf följer, att Låda kry- 

 stallerne innehålla sarama salt. 



Det sura Phosphorsyrade och Arsenik- 

 syrade Saltets ytor och deras läge. 



Den primitiva formen ([fig. 3^) förekommcT 

 icke, utan vanligen prismat (åg. 3/Q. Ytan P 

 är vanligen den hetydhgaste, men ytorna n 

 felas aldrig. Ytornas i^ lutning var efter ett me- 

 deltal af flera mätningar för håda salterns «s 

 78®3o' och lutningen af P till P= i26°53'. 



Ytorna n (^fig. 34^) sitta rätt på sidoytor» 

 ne, och kanterne, som de bilda med P, äro pa- 

 rallela med lutande diagcnalen af denna ^tan^ 



