84 



Ximum svafvelbundet väte, söm mättar den an- 

 dra delen j sä lät oss föreställa öss att, vid den 

 förening som sker i den mindre hettan, alkalit 

 upptar t. exi 2 atomer svafvel mer; då måste, 

 vid upplösningen i vatten, då detta af svaflet 

 sönderdelas, både syret och vätet upptaga den 

 största qvantitet svafvel de kunna emottaga, och 

 acide hyposulfureux måste deraf bildas. Den af 

 GayLussag anmärkta olikheten emellan svaflets 

 verkan pä kalihydrat vid en högre och lägre 

 temperatur;, kan således ligga endast deri, att al= 

 kalit, vid den lägre temperaturen, kan q varhålla 

 en större mängd svafvel än vidden högre, och kan 

 således ej anses såsom ett bevis för eller emot 

 någondera af åsigterna> emedan den efter båda 

 måste inträfFab Den som med uppmärksamhet 

 följt dessa rechercher, och för ingendera mening- 

 gen varit förut intagen^ skall således icke kunna 

 med bestämd öfvertygelse omfatta någondera, 

 och skall finna det lika sannolikt, att den i glödg- 

 ning beredda heparns svafvelsyra bildas vid upp^ 

 lösningen på vattnets eller aikoholns bekostnad> 

 som att deUj af hydratet, genom kokning bildade 

 heparns acide hyposulfureux uppkommer af vatt- 

 nets sönderdelning. 



Bland de arbeten, som stå i sammanhang 

 med denna undersökning bör jag Också nämna 

 Herschels förträffliga afhandling om hyposulfi- 

 terna och deras sammansättning ''■"), h vilken gif- 

 ver ganska betydUga tillägg till livad vi , genom 

 Vaijquelins och GayLussacs arbeten , förut kände 

 derom , samt några, i anledning af Herschels ar- 

 bete, gjorda erinringar af GayLussag ■'"''^, hvari 



*) The Edinburgh Philoiiophlcal Journal N:o i, p. 8. 

 **) Annales de Chimié et de Physique T. XIV, p. 362. 



