88 ^ 



kali förvandlas till kalium, inneliåller 0.184 §^*» 

 svafvel. Skillnaden måste nödvändigt höra till 

 observationsfel. Det svafvel, som med saltsyran 

 fälldes, vägde efter tvättning och torrkning 0.488, 

 och förlorade intet i vigt då det smältes. Den 

 med saltsyra fällda vätskan, blandad med salt-^ 

 syrad baryt, gaf ingen svafvelsyrad baryt. En 

 gramm af det svafveisyrade saltet håller 0.449 

 gr. kalium, i&ammanställes nu resultatet, under 

 förutsättande af svafvelbundet kalium 1 så utfaU 

 ler det till: 



Kalium . . , . . j^^.g 

 Svafvel (utfäldt) . . 48.8 

 Sv^afvel^i svafvelb. vätet) 18.4 



112. 1 



d. ä, 0.0 1 1 gr, mer än den upplöste heparn vag-. 

 dp hvilket ofelbart är observationsfel. Den er- 

 hållna heparn var således svafvelbundet kalium ; 

 men i hvilken svafvelbindningsgrad är svårt att 

 sägg. Då den svafvelbundna vätgasen afgaf svaf- 

 vel under heparns bildning, så skulle detta sy-^ 

 nas bero af en förening i bestämdt förhållande, 

 som ej förmådde qvarhålla allt svaflet. I det-^ 

 ta fall vore den KS "^j och i gr. svafvelsyradt kali 

 hade då bordt väga 1,093 efter sönderdelning 

 med svafvelbundet väte. Om gazen hade q var-» 

 leranadt sin hela svafv-elhalt, sä hade föreningen 

 varit KS^°, Det skulle således synas som gin^ 

 ge, vid denna beredning, 3 atomer svafvel 

 bort med de gazformiga kropparna. Men 

 JÄg återkommer längre ned till kalits olika svaf- 

 velbindningsgrader. 



3. Samma försök omgjordes ännu en gång, 

 men på det sätt, alt ångor af svafvelbundet kol 

 leddes äfver det svafveisyrade kalit. i gr. 



