93 



Den mörknar då den upphettas, smälter innait 

 den glödgar och är då svart och ogenomskinlig. 

 Tändes ej, då den i öppen luft glödgas, och ät" 

 svår ett rosta, men hvitglöder på det ställe der 

 man kunnat antända den. Den slocknar genast, 

 så fort den fått betäcka sig med syafvelsyradt 

 kali. Alla dessa egenskaper hos svafvelbundet 

 kalium visa tillräckligt, att man förhastat sig, 

 då man, vid bildning af pyrophor, tillskrifvit 

 massans antändning en inblandning af svafvel- 

 Lundet kalium, hvilket visserligen icke, utan före-s 

 ning med någon brännbarare kropp, har denna 

 egenskap. Den fugtas i luften till en gul droppe, 

 som. utspädd blir färglös. Den löses fullkom- 

 ligt i alkohol. Hvarken med vatten eller alko- 

 hol hettar den betydligt, till bevis att de f ränd- 

 skaper, som vid upplösningen verka, ej äro ser- 

 deles starka. 



2. För att finna maximum af svafvel, som 

 kan förena sig med kalium, sammansmältes 0.783 

 gr. basiskt kolsyradt kali i en liten retort med 

 ,1.5 gr. svafvel, och massan hÖUs lindrigt glöd-, 

 gande till dess att öfverskottet af svafvel blif- 

 vit förjagadt. Den vägde nu 1.367 S^' ^^^^ 

 öfre delen af retorten innehöll en liten por- 

 tion af en ljusare röd hepar, som, vid upplös- 

 ning i vatten, lemnade svafvel olÖst. Detta svaf- 

 vel var dock så ringa, att dess vigt ej serskildt be- 

 stämdes. I det använda saltet fanns 0.5330 gr, 

 kali, hvaraf | = o.i33i5 bildat svafvelsyradt 

 kali med o.o458 gr. svafvel och med syret af 

 de öfriga,|. Kalits och det i svafvelsyran be- 

 fintliga svallets vigt, tillsamman 0.5784, måste 

 afdragas frän 1.267, för att finna huru mycket 

 svafvel som förenat sig med det reducerade ka- 

 lium. Denna svafvelhalt är 0,6886, som varife 



