tåtet i afseende på vigten. Man inser härafsvå- 

 riqlieten att, åtminstone på denna väg, erhålla' 

 KS*j emedan i glaskärl motverkas dess bildning 

 af glasets kiseljord, och i metallkärl delar me- 

 tallen svaflet med kalium och hildar ett dub- 

 belsulfuretuini 



Af dessa försök finner man också verkan 

 af svafvelbmidet alkali på metaller, i smältniiigj 

 att neml. den tillsatta metallen, om dess quan- 

 titet är tillräcklig, delar svaflet med kalium, 

 till dess att KS^ uppkommer, h varigenom så* 

 ledes dubbla sulfur^ta bildas, i hviika antalet 

 af den nya tillkommande svafvelbuiidna metal- 

 lens atomer bestämmes af antalet af svaflets 

 atomer i det svafvelbundna kalium. Erfarenhe- 

 ten har lärt att flera af dessa dubbelsuliureta 

 sönderdelas af vatten, som lémnar olöst det ny- 

 bildade sulfuretum , t. ex. af bly> siHVer, kop- 

 par, eller ock upplöses den svafvelbundna me- 

 tallen, t. ex. arsenik, wolfram, teiin, guld, till stör- 

 re eller mindre del i vätskan. Vi skola längre ned 

 återkomma tilldessa gailska intressanta föreningar. 

 Vi hafva nu lärt känna flera sulfureta af 

 Tialium , som innehålla 2, 4? 6, 7, 8, 9 och 10 ato- 

 mer svafvel. 

 a) K S* fäs då svafvelsyradt kali reduceras med 



vätgas. 

 ^) KS'* då basiskt kolsyradt kali vid rödglödg-*' 

 ning sammansmältes nied mindre svafvel, än 

 söm fordras till dess sönderdelning. 

 c) KS^' då förenämde blandning upphettas lin- 

 drigt till smältning, till dess att, vid begyn- 

 nande glödgning, massan står smält utan att 

 koka eller utveckla någon gaz. 

 ef) KS^ då svafvelsyradt kali reduceras af svaf- 

 velbundeu vätgas. 



