I0« 



oxider af jeriiel, och det således vore en möj- 

 lighet att desse vore föreningar af två svafvel- 

 bindningsgi^ader, antingen alldeles lika till saro* 

 niansåttningen med de enkla KS^ och KS', 

 eller åtminstone närmande sig dessas samman- 

 sättning ganska nära. 



Jag bör likväl vid detta tillfälle ej förbigå 

 den omständigheten alt i alla dessa försök , med 

 få undantag, svaflets qvantitet utfallit något Ji- 

 tet högre än räkningen. Kan detta väl ber© 

 deraf att svaflets atom verkligen ar tyngre äa 

 räkningen angifvit, eller, livad som ock är tro- 

 ligt, deraf att den sista portioti svafvel endast 

 »led svårighet utjagas? 



III. Föreningar af svafvelbundet väte 

 med kali. 



Jag har redan anfört, att då basiskt kolsy- 

 iradt kali sönderdelas nieå svafvelbunden vät- 

 gas, så fås en mycket ljusgul hepar, som mider 

 afsvalning kristalliserar och som har ett kristal- 

 liniskt saltartadt brott. 20.87 S^' i^^siskt kol- 

 syradt kali utsattes vid mörk rödglödgningshet- 

 ta för en ström af svafvelbunden vätgas, så län- 

 ^e något vatten utvecklades. Detta vatten åt- 

 följdes icke af svafvel, utan den öfverflödiga 

 svafvelbundna vätgasen gick bort klar och blan- 

 dad endast med kolsyregas. 6 timmar fordra- 

 des till försökets fullbordande. Massan var, se- 

 dan den smält, i en beständig kokning, för- 

 modligen af kolsyregas och vatten som utveck- 

 lades. Denna kokning upphörde alldeles då ut-" 

 vecklingen af gaz och vatten slutade. Gazen fick 

 fortfara att genomströmma apparaten anda till 

 dess att den svalnat. Massan var blekt citron- 

 gul ©ch kristallinisk, bildande breda skillrande 



