«0I 



blad. Den Yägåe 22.28 gr. Den fugtades gan- 

 ska hastigt i luften och löstes i vatten med en 

 hiek gulagtig färg. 



20.87 gr, Lasiskt kolsyradt kali innehålla 

 11.8 [6 gr. kalium, följaktligen innehölls äfven 

 denna qvantitet i de erhållna 22.28 gr. svafvel- 

 jjundet kalium, hvari således funnos 10.464 gr. 

 svafvel, men if,8i6 : 10.464 = 100 : 88.55; 4 

 atomer svafvel vore 82.12, Här är således den 

 betj^diiga skilnaden af 6.43. Då jag i början 

 ansåg denna förening för KS'*, blandade jag en 

 del af dess upplösning med salpeters jrad kop- 

 paroxid, som till min stora förundran, jem te det 

 att svafvelbunden koppar fälldes, utvecklade svaf- 

 velbunden vätgas; detsamma hände äfven ra^ed 

 andra metalluppiösningar. Här innehöll således 

 lösningen mera svafvelbundet väte än det som 

 genom syrsättning af kalium uppkommit. Då 

 lösningen blandades med en sjra, grumlades 

 den väl och blef mjöikig, men sedan svaflet af- 

 satt sig, fanns det utgöra endast några obe- 

 tydliga flockar, och det öfriga svaflet gick med 

 fräsning bort i form af svafvelbunden vätgas. 

 Det var således klart att denna förening, i torr 

 form, bestod af svafvelbundet kalium och svaf- 

 velbundet väte. Om vi nu förutsätta att den 

 är ett dubbelsulfuretum af KS^4.2H^S, d. ä. 

 att kalit och vätet upptaga lika qvantitet svaf- 

 vel, så måste 100 'd. kalium förena sig med 

 82.12 d. svafvel och 2.6 d» väte,, tillsamman 84.72 

 d. Det öfverskott som härvid funnits, lärer väl 

 utan tvifvel vara en verkan af luftens åtkomst, 

 hvarigenom en högre svafvelbindningsgrad bil- 

 dat sig genom vätets syrsättniog på dennas be- 

 kostnad, och hvaraf den fällning uppkom, som 

 erhölls med syror. 



