fo3 



liali med svafvel, eller då taliliydrat lioias el- 

 ler smältes vid lindrig eld med svafvel. Vi 

 skola undersöka båda fallen, 



I. Då svafvelbundet kalium i minimum lö- 

 ses i vatten, så representerar denna upplösning 

 K + ^H^S, som jag- vill kalla basiskt lijdro- 

 thyonkali ; om denna upplösning något concen- 

 trerad digereras med pulvriseradt svafvel, så 

 upplöses detta, och man kan få kalium svafvel- 

 bundet i alla grader, ända till dess att lösnin- 

 gen innehåller, på en atom kali, 4 atomer väte 

 och 10 atomer svafvel, K + ^l'*'^^"» det är sam- 

 ma förening som fäs då svafvelbundet kali i 

 maximum löses i vatten, 



2, Då neutralt hjdrothyonkali K --I- 4^^*'^ 

 i en concentrerad upplösning blandas med pul- 

 viseradt svafvel, sä uppkommer, äfven vid luf- 

 tens vanliga temperatur, en stark fräsoing, svaf- 

 velbunden vätgas utvecklas, svafvel upplöses och 

 vätskan färgar sig pomeransröd; fortsattes syaf-, 

 lets åverkan, så länge någon gazutveckling äger 

 rum, så har man slutligen åter föreningen K-j- 

 H'*S?°, så att 8 atomer svafvel utjaga 2 atomer 

 svafvelbundet väte, eller hälften af den hydro- 

 thyonsyra saltet innehöll. 



3, Om kalihydrat digereras med svafvel, 

 sä upplöses detta. En del deraf förvandlas tiii 

 svaflets lägsta syra, acide hyposulfureux, och, 

 i förutsättande af att denna syrsättning sker på 

 vattnets bekostnad, bildas med vattnets väte 

 hydrothyonsyra, som mättar en del af kalit, och 

 denna förening upplöser nu, såsom vi i det fö- 

 regående sett, nya qvaiititeter af svafvel, ända 

 till dess att slutligen, dä den dermed är mät- 

 tad, k-[-H'^S*'^ uppkommit. Är svaflets qvan- 



