ii5 



Det är gaiislia troligt, att de fleste kroppar 

 kunna förenas i lika många proportioner, t. ex. 

 att livar metall har lika mänga oxider, lika många 

 sulfureta, men att vi af dem kanna så få, emedan vi 

 ej funnit medlen att förena dem i de förhållan- 

 den, som, antingen genom fråiidskapen eller sna- 

 rare genom den sammansatte atom.ens mekaniska 

 construction , lättast sönderfalla. Studium af he- 

 parns egenskaper afger en förnyad anledning 

 till denna idee* Vi kunne hittills af många metal- 

 ler, t. ex* af Lly och silfver frambringa hlott ett 

 enda sulfuretum ; men med tillhjelp af heparii 

 kunna vi ur dessa metallers neutrala upplösningar 

 fälla dem förenade med lika många atomer svaiVel 

 som kalit deri innehåller. Så t. ex. fäller sig 

 blyet med i o atomer svafvel med en vacker blod- 

 röd färg-, men föreningen varar blott några ögon-- 

 blick och förvandlas snart i en blandning afvan- 

 h'gt sulfuretum med svafvel. Deremot behålla 

 sig andra metallers persulfureta bättre, t. ex. 

 kopparens, som haren iefverbrun färg^ livilkeii 

 icke ändras i luften eller under tvättning med 

 kokhett vatten. Det skall blifva^rätt intressant 

 att lära känna de på detta sättet frambragta hö- 

 gre svafvelbindningsgraderne lios de flesta me- 

 taller och att erfara skillnaden emellan olika svaf- 

 velbindningsgrader. Jag har fällt koppa rsalter med 

 KS^, KS^ och KS^^*^, men fällningen har i alla 

 dessa varit sig till färgen fullkomligt lik , och 

 löslig i basiskt kolsyradt kali med brungul färg» 

 Af de försök jag nu anfört torde kunna med 

 visshet slutas j att svafvel icke kan förenas med 

 en oxiderad kropp, att således svafvelbuiidna 

 alkalier icke existera; utan att, då svafvel på 

 torra vägen upptages af en salibasis, reduceras 

 ^n del deraf och ett svafvelsyradt salt samt en 



