ii8 



I. Svcvfvelhimden arsenik '''^. Om man till 

 en lösning af- hydrothyonkali, som är så con- 

 centrcrad att den kan begynna kristallisera, sät- 

 ter pulvriserad svafveibunden arsdnik, så upp- 

 löser denne sig genast med fräsning och utveck- 

 ling af svafveibnaden vätgaz, nästan med lika 

 häitigliet soiii om en iiqvid syra inhälldes. 

 Jag tillsatte svafvelbunden arsenik så länge nå- 

 gon fräsijing uppkom, och då denna alldeles 

 upphört, lemnadL-s vätskan en stund i beröring 

 med litet svafvelbuaden arsenik i Öfverskott, dock 

 utas) att uppvärmas, li varefter den fränsilades. 

 Ben klara vätskan öfvermättades med saltsyra, 

 som under utveckling af svafvelbunden vätgaz 

 fällde svafvelbunden arsenik i ymnighet, koktes 

 till förjagande af det svafveibundna vätet, silades 

 och fällningen tvättades på ett vägdt filtrum. 

 Den vägde efter torrkning 2,p65 och löstes utan 

 lenniing i caustik ammoniak, Vätskan och tvätta 

 vattnet, afrökte till torrhet, gåfvo Ij7<q5 gr. 

 i glödgning torrkadt saltsyradt kali, Nu är 

 179,5 :'2()6,5 = 186.5 (vigten af k'm«) ; 3o8.o6; 

 ineu 3 atomer AsS^ väga 3o8.85, 



Redan detta enda försök löser det hufvud- 

 sakligaste af problemet. En atom neutralt hy- 

 drothyonkali upptager, under det att hälften af 

 hydrothyonsyran utjagas, 2 atomer AsS', d. ä. 

 6 atomer svafvel och 2 atomer arsenik. Före- 

 ningen är då , om man anser den innehålla rar 

 dicalen oxiderad, K+2 H^ AsS^, eller om radi^ 

 calen anses vara svafvelbunden KS* -\- 2 AsS^, 

 I förra fallet förutsätter den tilWarelsen af en 

 egen syra, som består af en atom arsenik, 4 



*} Härmed menas öfverallt AsS^ 



