121 



är mättad, innan någon ting afskiijes; men så 

 snart syran hegynner mätta äfven den andra 

 hälften, afskiijes det svalVelLundna vätet i gaz- 

 form och den svafvelbundna arseniken i fast form. 



Försöker man åter studera förloppet häraf 

 på en upplösning a^ arseniksyrlighet i hydro- 

 thvonkali, så inträfia andra förhållanden, som 

 dölja det verkliga förloppet. Då massan i/örsta 

 ögonblicket blandas, får vätskan en lukt af lut, 

 men den försvinner genast, ingen fri basis mär- 

 kes, och dä en syra tillsättes, ftilles AsS^ utan 

 all gazutveckling. Orsaken härtill är den, att 

 det friblefna kalit mättar sig med arseniksyr- 

 liohet, hvilket icke är händelsen med ammo- 

 niaken, som har så liten frändskap till arsenikr. 

 syrlighet, att den sednare ur en kokhet upp- 

 lösning i caustik ammoniak till en stor del åter 

 anskjuter, utan att kristallerna innehålla någon 

 ting af basen. 



Det fjerde sättet att erhålla dessa förenin- 

 gar är då en svafvelbunden metall smältes med 

 basiskt kolsyradt kali. Då svafvelbunden arsenik 

 smaltes med basiskt kolsyradt kali i öfverskott, 

 så sublimeras en portion arsenik i metallform 

 och en grå smält massa erhålles, som löses i 

 vatten med lemning af arsenik. Lösningen är 

 blekgul till färgen och innehåller , jemte litet svaf- 

 velsyradt, i sjamerhet arseniksyradt kali. Syror 

 utfälla en blekgul svafvelbunden arsenik och ut- 

 veckla med detsamma svafvelbunden vätgaz. Vid 

 detta tillfälle uppkomma sammansatta förhållan- 

 den. Hufvudförhåilandet synes likväl vara att 

 arseniken förvandlas till arseniksyra på kalits be- 

 kostnad, hvarvid den upptager 2 atomer syre 

 mer än den har svafvel att afge; men hvarvid 

 det sålunda bildade kalium upptager det felande 



