122 



svaflet frän en annan portion srafv^elbunden ar- 

 senik, hvars arsenik lösgÖres. Då det basiska 

 kolsyrade kalit är i öfverskott, sjnes Llott en 

 atom svafveibunden arsenik kunna förenas med 

 en atom svafvelbundet kalium (K.S^). Då ar- 

 seniksyra ej reduceras af svafvelbundet väte, må- 

 ste detta vid fällningen med en syra utv^ecklas. 



Om en concentrerad upplösning af svafvel- 

 bunden arsenik i alkali digereras med svafvel- 

 bunden arsenik, tillsatt i öfverskott, så förändras 

 efter hand dennes gula färg till röd och realgar, 

 d. ä. AsS^, bildas. Detta sker äfven då upp-* 

 lösningeif skett i hydrothyonulkali, och beror 

 således derpå att KAs^S^ småningom afsätter 

 arsenik och upptar svafvel för att bilda KS^®, 

 och uppkommer alldeles icke af det arseniksyr- 

 liga aikalits förvandling till hyposulfit. Också 

 kan man efter utfällning med saltsyrad zinkoxid 

 icke upptäcka minsta spär af acide hyposulfu- 

 reux. Deremot blir den fällning, som med sy- 

 Tor erhålles ur upplösningen, mer och mer blek, 

 till bevis att den blir mer och mer rik på 

 svafvel. 



Behandlas realgar eller AsS^ med caustikt 

 kali så svartnar det och upplöses till en stor 

 del, med leraning af ett brunt ämne, som ser- 

 skilt uppliemtadt och upphettadt i ändan af ett 

 barometerrör, ger först svafvelbunden arSenik och 

 sedan metallisk arsenik. Realgar sönderdelas 

 således i AsS^ och i en lägre svafvelbindnings- 

 grad, som hittills varit okänd. Om den alka- 

 liska upplösning, hvarraed realgar digereras, är 

 starkt concentrerad, så upplöses äfven den mör- 

 ka föreninsfen och då fjiumlas den sedan afvat- 

 ten, om ej aikalit råder. Fällningen har en smut- 

 sigt gulbrun färg. Den återstående upplösnin- 



