^n 



caiistikt kali. Natif svafvelbunden moljbdenlö-. 

 ses dock ganska trögt i caustikt kali. 



4. Svafve/bunden chrorn löses icke, livar- 

 keii af hydiothyonkali eller af caustikt kali, i 

 hvilkeii grad af concentrering som häidst, och 

 chromoxiduleii upplöses ej af hydrothyonkali. — 

 Dessa afvikelser synas härröra af chromoxidu- 

 lens basiska egenskaper, ty den är fÖr sig sjelf 

 ganska löslig- i caustikt kali, ehuru kokning ut- 

 fäller den derur. 



Det svafvelbundna chromium, hvaraf jag till 

 dessa försök betjente mig, var erhållet af clirom- 

 oxid, reducerad i ett glödande postlinsrÖr med, 

 ångor af svafvelbundet kol , och det befanns vid 

 analysen proportionelt i sammansättningen med 

 oxiden, d. ä. innehålla 3 atomer svafveh 



5. Svafvelbimden titeln^ erhållen på lika sätt 

 som den föregående, angripes af caustikt kali, 

 titansyradt kali bildas och afsätter sig i form af 

 ett hvitt pulver, under det att lösningen inne- 

 Jiåller basikt hydrothyonkali. Tillsättes en syra, 

 så utvecklas svafvelbundet väte utan att något 

 tecken till återställd svafvelbunden titan visar 

 sig, och utan att svafvel eller titanoxid fällas. 



Man har länge trott att svafvelbunden titau 

 skulle erhållas, då titanoxid smältes med svaf- 

 velbundet kali, emedan den lösning i vatten som 

 deraf erhålles är grön , men den innehåller ingen 

 svafvelbunden titan, och färgen härrörer af jern. 



6. Svafvelbundet guldj svafvelbunden pla* 

 tina och svafvelbundet rhodium ^ heredåe pä yå' 

 ta vägen genom fällning med svafvelbundet väte, 

 upplösas af ven af hydrothyonkali med lika phe- 

 nomen som de föregående. Deremot om de be- 

 handlas med caustikt kali, så framter sig den 

 skillnad att en portion af %vaflet oxideras till 



