13? 



dan svafvelbmiclen antlmon kan sammansmältas 

 i alla förliållancleD. 



Sammaiismäifces Lasiskt kolsjradt kali med 

 en ännu ringare qvantitet svafvelLunden anti- 

 nion i en retort, så får man en djlik, men vi- 

 da mindre lättsmält förening, ocli pä bottnen 

 af massan ligger reducerad antimon. Man skul- 

 le kunna förmoda att denna är frånskiljd deri- 

 gcuom, att det är svafvel som sönderdelar kalit 

 och dervid släpper sin antimon; men om man 

 upplöser föreningen i vatten, utfäller den först 

 med en upplö'sning af saltpetersyrad kopparoxid 

 i ammoniak , och, sedan den är silad, med salpe- 

 tersyra, så får man en betydlig fällning af an- 

 timonsyrlighet, och sedan denna är frånskiljd, ger 

 vätskan högst obetydliga spår af svafv^elsyramed 

 saltsja^ad baryt. (Fäller man med saltsyra i 

 stället för salpetersyra, så häller sig antimon- 

 syrligheten lätt upplöst, och då saltsyrad baryt 

 tillsattes får man om några ögonblick en fäll- 

 ning af sur antimonsyrlig baryt, hvars lätthet 

 och flockighet likväl genast visar att den ej är 

 svafvelsyiad,) Den afskiljda antimon härrör så- 

 ledes derifrån att antimonsyrlighet bildas, hvar- 

 vid det reducerade kalium saknar motsvarande 

 svafvel, h vilket det upptager från en portion 

 antimon, som blir fri, eller, om man heldre vill : 

 den förening af antimonoxid med kali som vid 

 första åverkan bildas, förvandlas vid smältnin- 

 gen till antimonsyrligt kali, under det att ^ af 

 antimon frånskiijes i metallform. Om den svaf- 

 velbundna antimon håller svafvelbundet bly, så 

 mister äfven detta sitt svafvel och den erhåll- 

 na antimonreguhis håller bly. Det ar således 

 klart, att, då antimonsyrligt kali på detta 'Sätt 

 Lildas, och då detta är endast till en ringa del 



