i46 



inetallerna förhåller sig så<;om svafvel, till den 

 grad att dess förening med alkali smakar som 

 hepar. Den utjagar kolsjaan ur kolsyrade alka- 

 lier och bildar då en hlanduing af seiensyradt 

 tali och selenkalium. Då kalium öfvermättat 

 sig med selenium, sönderdcias föreningen af vat- 

 ten > en portion selenium afskiijes och ett i rin- 

 gare grad selenbundet kalium lÖses i vattnet. 

 Falles jösningen med saipetersyrad kopparoxid, 

 öfvermättad med caustik ammoniak, så återstår 

 det selensyrade alkajiti lösningen och selenium 

 kan derur reduceras med svafveisjrlighet. Jag 

 trodde i början, att här möjligen kunde finnas en 

 lågre S3a\sättningsgrad än selensyran,, men de för- 

 sök, jag dermed gjort, hafva Öivertygat mig, att 

 så icke ar. Således reduceras kalit till kalium , 

 äfven af en så svag frändskap till syret som den af 

 selenium, om kalium får tillfälle att förena sig 

 med en annan kropp i syrets ställe, 



Äfven telJurium upplöses af caustikt kali, 

 om den i fint pulver kokas med en concentrerad 

 hu. Lösningen har en ganska ungenäm röd färg. 

 Det är klart att den innehåller en blandning af 

 tellursyradt och tellurbundet kalium; men före- 

 ningen är sä lös, att vattnet verkar derpä såsom eii 

 syra ; derföre då den utspädes äfven med ganska 

 litet vatten, till och med då den svalnar, redu- 

 ceras tellursyran af kalium, och tellurium utfal- 

 ler, i form af ett grått metalliskt pulver, under 

 det att kalium återtager det syre och det vatten 

 det släppte, för att förena sig med metallen. 



Att deu röda förening, som fås då telhir- 

 kalium löses i vatten, lika väf kan vara oförän- 

 dradt tellurbundet kalium, som hydrotellurkali, 

 följer af det föregående. 



