i86 



icke blott i riaturalie-samlingar forvärfvacle han en 

 ökad öfversigt af natur-vetenskapernas tiilständ; 

 iiiVen i Bibiiotheker fastade han sin uppmärksam- 

 het vid det sällsamma för forntids-forskningen, i 

 gallerierim vid det utmärktaste af de sköna kon- 

 sternas alster *3 På detta sätt utbildade han 

 hos sig en sällsjiit mångkunnighet, och under-^ 

 höll denna bildning genom samlandet af allt 

 det vigtiga och konstrika i litteraturen, h varom 

 hans dyrbara bokförråd, frukten af hela hans 

 lefnads mödor och sparsamhet, på det mäsfc 

 hedrande sätt vittnar både hos samtiden och 

 för ef ter ve riden. 



Vid återkomsten fråji denna resa och, hvil- 

 ket samma tidpunkt inträffade, vid Gustaf Illrs 

 uppstigande på thronen, blefvo Dalbergs egen- 

 skaper och skicklighet alltmer kända och begag- 

 nade. Han fortfor att vara tjenstgörande Lif- 

 Medicus hos Konungen, och med denna befatt- 

 ning förenades rättigheten att intaga säte och 

 stämma i CoU. Medicum, näst efter dess ord- 

 förande, hvarigenom vice Prassidis tjensten för 

 första gång stiftades, likväl, enligt resolution 

 deröfver af d. 21 April 1773, endast så länge 

 tjenstgöring hos Konungen fortfor. Dalberg 

 begagnade denna dubbla befattning, och den 

 inflytelse hos Monarken han, åtminstone längre 

 tider, egde, att bidraga till nyttiga förändrin- 

 gars ijiföiande inom Läkare- verket i Riket. Säl- 

 lan och med varsamhet sökte han göra denna 

 inflytelse gällande vid befordringar. Men ingen 

 af den sednare tidens Läkare, som ägt lyckan' 

 att vara lärjunge åt den oförgätlige Ad. Myrray, 



*) Antectningarne härom finnas i Dalbergs egenhän- 

 diga Journal, förvarad i Linköpings Bibliothek, 



