189 



träfTade dera, hyilka motverliat hans plan, och 

 ibland dem var Dalberg. När denne säg sin 

 Konungs näd tillhakahållen, och vid sin hem- 

 komst fann andra Läkare vid Kron-Prinsens 

 uppvaktning, anhöll han om och erhöll sitt 

 afsked. 



Men samma act, af d. lo Sept. 1781, hvari 

 detta hevilljades> tillade Dalberg en annan vär- 

 dighet, den, att vara Bergs^Rud i Kongl. Majits 

 och Rikets Bergs-Collegium. Han fortfor i denna 

 tjenstehefattning till är 18 16, då han begärde 

 afsked och humades med lönens bibehållande. 

 Ända till sitt inträde i Bergs-Coll. åtnjöt han. 

 endast de små lönförmånerna vid hofvet, hvilka 

 han likväl såsom pensioner förenade med lönen 

 vid den sednare tfensten, så att han mot slutet 

 af sin lefnad, år 181c;, hade 2,2'y6 R:dr B:cö 

 i lön. Det är med sann tillfredsställelse man 

 "kan meddela uppgiften , om denna sällsynta 

 frikostighet mot en man, som sä värdigt an- 

 vändt sina tillgångar, till allmänt gagneiiga fÖre* 

 mål. Genom ändamålsenlig besparing af sina 

 löne-inkomster — ^ tv ärfd förmögenhet hade han 

 ej haft, och föga inkomst af Läkare-praktik — *• 

 fann han sig i den lyckliga belägenhet, att 

 kunna gifva åt denna Kongl. Academie 3ooo 

 R:dr, åt Patriotiska sällskapet 1000 R:dr, åt 

 Barnbörds- och Barnhuset Pro Patria 5,6o.o , 

 utom värdet af den; ypperliga Boksamling, 5ooo 

 volumer, som han förenade med Linköpings 

 Gymnasii-Bibliothek, till tacksamhet mot det 

 läroverk, der han njutit sin första undervisning* 



Icke blott i allmänna inrättningar och 

 barmhertighetsverk nedlade Dalberg sine spa*» 

 rade tili?åns:ar af förmögenhet» Han gick fram- 

 om sin tid, som säkert en dag skall finna, att 



