lingar ■^), vittrta alt han från cle många oc 

 trägna Lefattningar honom älågo, ändock vill 

 deltaga äfven i detta sätt att vara nyttig fe 

 vetenskaperna^ Dalberg har aldrig fästat ar 

 språk vid att vara författare; men han hai 

 genom heia sin lefnads hemödande^ verkat fe 

 andras skicklighet dertill, och genom snmlinge 

 af de yppersta författares skrifter, h vilka kansk 

 förgäfves någorstädes inom fäderneslandet skok 

 sökas, hör han dela äran med hvarje författa 

 re som rätt begagnar dessa upplysningens skatte; 

 Naturvetenskaperna voro de för hvilka ha 

 i synnerhet nitälskade j och Linnés storhet san; 

 den välvilja han af honom njutit, Llefvo han 

 lefnads skönaste erinringar. Om denna tillgil 

 venhet talade han äfven högt inför sin Monarl 

 När Gustaf III hade fått en sändning af Suri 

 iiamska Växter 5 i spiritus vini förvarade, genor. 

 Öfverste C. G. Dalbergs försorg hemskickade 

 och hvilka ämnades att förenas med Drottning 

 holmska Naturalie-Cabinettet, utverkade Ni Dai 

 BERG att de öfverlemnades till Linné. Bland dess 

 Växter, utmärkte Linné en med namnet Gusta 

 via Augusta; och genus Dalbergia uppkallade 

 till minne både af Öfversten C» G* Dalber 

 och Lif-Medicus N. Dalberg **). 



Den sista yttre belöning, hvarmed Dai 

 BERG hugnades, var, då han blef Commendo 

 af Kongl. Wasa-Orden 1817* Utom i Kong 

 Vetenskaps- Academien och Heders-Ledamot 

 Kongl. Sundhets^Collegium, var han Ledamo 



af 



*) Om verTiaii af IpecactianJia, gifve7i i gansha h 

 ten dosis ^ införd i Vet. Acad. Handl. 1770, 4 Q« 



Rön om CiLCJiniis Colocynthis s. st. 1782^ 2 Q. 

 *') Supplemenla plantai-nm C a Linne Fil* 



