I 



198 



kristallograplilen kan bli en fullkomnad veten- 

 skap, var det nödvändigt alt en series af ana- 

 lyser på särskildta arter och varieteter af den- 

 na mineral-familj blefve anställd, lör att genoin 

 jemförelse emellan dessas resultat kunna finna 

 de för alla gemensamt gällande lagar. Det är 

 å sådan anledning som , under den tid jag 

 laft den lyckan att arbeta i Hr Professor Ber- 

 ZELii laboratorium , jag företagit en svit af che- 

 iniska undersökningar å ofvannämnde fqssilier, 

 och dessa utgöra ämnet for den afhandling jag 

 nu dristar mig att för Kongl. Academien ned- 

 lägga. 



Mineralogerna ha förnämligast att tacka Her- 

 rarne Klaproth, Laugier och Hisinger för den 

 kännedom de hittills ägt om dessa fossiliers sam- 

 mansättning. Till följe af de af dem verkställ- 

 da analyser, har man sett att utom den electro- 

 negativa kiseljorden, alltid talkjorden och kalk- 

 Jorden, ehuru i varierande och någon enda gång 

 i mindre betydliga portioner, igenfunnits i des- 

 sa fossilier, men ,att lerjorden och jernoxiden 

 eller oxidulen stundom alldeles uteblifvit, stun- 

 dom yppats i ganska stora proportioner. Det 

 förestod oss således här att afgöra, fÖrst om 

 alltid och i hvad mättningsgrad med kiseljorden 

 förenade de båda förstnämnde baserna bestäm- 

 ma kristallformen, och sedan om och när de 

 sistnämnde kunna vara alldeles oväsendteliga, 

 när åter och under hvilka vilkor de kunna in- 

 gå i föreningar, subordinerande samma kristalli- 

 sations- lagar, som kalkjordens och talk jordens 

 silicater. Men utom dessa redan nämnde be- 

 ståndsdelar har , jemte kiseljorden , ännu ett ele- 

 ctronegativt ämne, åtföljdt af sina svårigheter 

 äfveu i theoretiskt hänseende, upptäckts såsom 



