200 



Blandning dermed, stöttes det till ett mindre 

 fint pulfver och digererades med utspädd ättik- 

 syra. Efter denna preliminaira åtgärd refs sten- 

 pulfvret under vatten i calcedon-mortel och 

 slammades. Skilnaden emellan hårdheten hos 

 Chalcedon och de här analyserade stenarter, 

 tycktes redan vara en borgen for att ingen af- 

 jiötning ifrån morteln kunde oka kiseljorden, 

 men äfven ett anstäldt försök, der allt det rif- 

 na pulfvret efter slamningen vägdes, bekräftade 

 denna supposition. Af det slammade och till 

 full torkning lindrigt upphettade stenpulfvret 

 togs vanligen omkring 3 g^'am, hviika blanda- 

 des noga i Platina-degel med 3~ gånger sin vigt 

 finrifvet kolsyradt kaK och glödgades en timmes 

 tid. Den smälta eller sammanbakade massan 

 uppmjukades med vatten, utslogs i ett glas och 

 upplöstes i saltsyra, h varvid vanligtvis en lilen 

 portion olösta kiseljords-flockor uppkommo. So- 

 lution afdunstades i en skål af äkta porcelain 

 med tillhjelp af lindring värme, och mot slutet, 

 under omrörning med ett glasrör, till fullkom- 

 lig Jorrhet, och öfvergjöts derefter med något 

 utspädd saltsyra. Efter en stunds digestion och 

 då kiselkornen visade sig klara och färglösa, 

 tillsattes något vatten och blandningen filterera- 

 des. Den upptagne kiseljorden uttvättades med 

 hett vatten, torkades, glödgades och vägdes. 



Genomgångna lösningen fälldes med kaustik 

 ammoniak, under iakttagande af neutralisation så 

 mycket möjligt var, i synnerhet då deri visade 

 sig en större halt af lerjord. Den erhållna fäll- 

 ningen, upptagen på filtrum och tvättad med hett 

 vatten, lades ännu våt i en kaustik kalilut och 

 kokades dermed en god stund till lerjordens af- 

 skiijande ; eller ock torkades fällningen , och upp- 



