ao3 



af denna jord, så upplöstes den kolsyrade kal- 

 ken i saltsyra, försattes med svafvelsyra, afdun- 

 stades och glödgades. Vid alla dessa annalyser 

 Llef denna bestämning endast en bekräftelse på 

 de af den kolsyrade kalkens vigt gjorda beräk- 

 ning «). 



Den ifrån kalkjorden afskilda solution con- 

 centrerades genom afdunstning, och som, då 

 något oxalsyrad ammoniak hlifvit i öfverskott 

 tillsatt, det händer att oxalsyrad Talk jord un- 

 der afdunstningen afsätter sig (^hvilket salt väl 

 låter uttvätta sig på filtrum, men torkadt och 

 npphettadt till glödgning väller så starkt, att en 

 bortstänkning svårligen kan fÖrekommas,) så 

 tillades några droppar saltsyra innan afdunst- 

 ningen. Den något concentrerade lösningen blan- 

 dades i platina-skål med en lösning af kolsyradt 

 kali, hvaraf först tillsattes ungefärligen blott till 

 saltsyrade ammoniakens decomposition, hölls i 

 god värme, och då derefter mera af samma al- 

 kali tillsattes, så att solution grumlades , använ- 

 des genast kokhetta. ■— Om kolsyradt kali strax 

 blandas till den utspädda lösningen, och det i 

 så stor qvantitet, att så väl ammoniaksaltet de- 

 componeras som ock talk jorden utfälles, och 

 om ej en tillräckelig hetta ges eller så hastigt 

 kan ges åt den volumineusa blandningen, så in- 

 träffar, att det svårlösta dubbelsaltet af kolsy- 

 rad talkjord och kolsyradt kali bildar sig under 

 kolsyrans långsamma bortdunstning, och detta 

 dubbelsalt inmängd,t i den fällda kolsyrade talk- 

 jorden, gör att den samma icke kan uttvättas. 



*)«Här må nämnas att jag Tid alla beräkningar fÖljt 

 Herr Prof. Bebzelii Tabell. 



