2l6 



VIII. 



llornhlende ifrun Vogelsberg i Weiterau ■''). 



Under hvad omstäiidigbet detta fossil der« 

 *städes törekommer är mig obekant, likväl tyck- 

 tes af HoruMendets utseende och af ett jordaktigt 

 ämne, som var inneslutit i kristallernas hålig- 

 lieter, att den var basaltisk, och torde förekom- 

 ma i en matrix af någon öiVergångs bergsart. 

 Färgen, vid påfallande ljus, svart eUer brunaktigt 

 svart, vid genomgående ljus, klar hartz-brun; 

 den är giasglänsande, genomskinande, och half- 

 hård; ger ett ljust rostbrunt pulver. 



Den större determinerande vinkeln på kri- 

 stallen erhölls = 124° 32|', då den andra blir 



= 55° 271'. 



För blåsrörets yttre låga ger den tem- 

 ligen fortfarande små phosphorsceraode blå- 

 sor, och för den inre smälter den lätt och stilla 

 till ett svart glänsande glas. Den ar d^w. iätt- 

 smältaste af alla dessa arter. 



Till glödgnings-fÖrsokens anställande fanns 

 blott ett förråd af 0,26 gram ; men hvarken för 

 spiritus-lampa eller i så stark glödgning, att 

 kristallkornen sintrade tillsamman, uppkom nå- 

 gon märkelig förändriiig i vigten. 



Analysen verkställdes förmedelst bränning 

 med kolsyradt natron, livarvid man äfven fastade 

 sitt ögnamärke på att upptäcka Flusspatsyra. 

 Resultatet bl ef att endast ett spår deraf röjdes. 



*) Denna locus var tecknad på etiquetten till en Horn- 

 blende, hvaraf Herr Diiecteur Svedenstjebna ifrån sir 

 gamling benäget meddelade mig a:ne kristaller. 



